Aquest micròtom de lliscament s’utilitzava a l’Hospital Clínic per obtenir talls de peces anatòmiques humanes congelades.
Fou cedit pel catedràtic d’Urologia Josep Maria Gil-Vernet.
La Facultat de Biologia de la UB alberga una important col·lecció d’instrumental científic, en gran part procedent de les persones que hi han treballat al llarg de més de cent cinquanta anys. Molts d’aquests instruments són microscopis o aparells relacionats amb la preparació de mostres per ser-hi observades. Tot i estar centrada en el valor de la imatge com a dada científica, la col·lecció s’enriqueix amb altres donacions, com ara centrífugues, viscosímetres, espectrofotòmetres, balances o xeringues.
El microscopi és un aparell utilitzat vastament en tots els àmbits de la recerca biològica, tant per al seguiment rutinari de la recerca com per a la documentació fotogràfica de resultats. La col·lecció inclou microscopis fabricats des de la segona meitat del segle XIX, i també algunes reproduccions artesanals del microscopi original de Leeuwenhoek o del model de Culpeper. A la Facultat, s’hi exposen alguns dels primers microscopis electrònics utilitzats a Barcelona, incloent-hi el primer microscopi de transmissió adquirit per la Universitat: un Philips 200, que va emprar el Servei de Microscòpia Electrònica a l’Edifici Històric des de l’any 1965.
Gran part del material inventariat procedeix de l’antic Departament de Morfologia Microscòpica, que actualment ha esdevingut la secció de Biologia Cel·lular del Departament de Biologia Cel·lular, Fisiologia i Immunologia. La catedràtica Mercè Durfort va destinar molts esforços a compilar i conservar aquest material, així com seleccionar i classificar nombroses donacions procedents d’altres departaments i serveis de la Universitat i també de l’Institut Biològic de Sarrià, el qual li va cedir material quan es va clausurar l’any 1985. Per aquest motiu es va decidir anomenar aquesta selecció d’instruments Col·lecció Mercè Durfort.
La col·lecció conté material que ha esdevingut obsolet amb l’evolució de la recerca, però cal dir que hi ha instruments que segueixen gaudint de bones prestacions. Alguns tenen valor sentimental atès l’origen, com ara el microscopi que va usar el catedràtic de Tècnica Histològica i Histologia Vegetal Emilio Fernández Galiano a principis del segle XX, el que va fer servir el catedràtic de Genètica Antoni Prevosti als anys setanta, o un curiós microscopi amb càmera clara de manufactura pròpia que va dissenyar el catedràtic d’Ecologia Ramon Margalef quan encara era estudiant, cap als anys quaranta.
Actualment, la col·lecció conté gairebé cinc-centes peces inventariades, entre les quals hi ha uns setanta-cinc microscopis. La part més significativa està exposada de manera permanent a l’àgora i a diferents espais de la Facultat de Biologia. A banda, molt de material es conserva a la mateixa secció de Biologia Cel·lular. També s’han cedit algunes peces per a exposicions temporals en diferents museus i organismes de la ciutat de Barcelona o al Centre de Recursos de Biodiversitat Animal de la mateixa Facultat.
Alguns aparells que volem destacar de la col·lecció són els següents:
![](https://museuvirtual.ub.edu/wp-content/uploads/micros.jpg)
![](https://museuvirtual.ub.edu/wp-content/uploads/microscopi-nachet.jpg)
Aquest microscopi electrònic Hitachi U-12 procedeix de la Càtedra d’Anatomia Patològica de la Facultat de Medicina. Va ser adquirit l’any 1972 i, de fet, l’obsolescència va ser deguda a la manca de recanvis per substituir les peces que s’espatllaven per l’ús.
Aquest microscopi Nachet, datat de l’any 1860, és la peça original més antiga de la col·lecció. Va ser donat per l’Institut Biològic de Sarrià quan va clausurar les activitats.
![](https://museuvirtual.ub.edu/wp-content/uploads/zeiss.jpg)
![](https://museuvirtual.ub.edu/wp-content/uploads/electro.jpg)
Aquest microscopi estereoscòpic Zeiss-Greenough de 1930 consta de tres parells d’objectius de diferents augments, que li permeten obtenir visions tridimensionals de la mostra a diferents augments. El preu que cal pagar per la visió estereoscòpica és la pèrdua de poder de resolució: les mostres no es poden observar a gaires augments.
Aquest microscopi electrònic Philips EM 200 es va instal·lar el 16 de juliol de 1966 en una sala del Pati de Ciències de l’Edifici Històric. Pel Nadal de 1986 es va traslladar al nou edifici del Servei de Microscòpia Electrònica (avui, Serveis Cientificotècnics del Campus de Pedralbes), on va funcionar fins al 1995. És el primer microscopi electrònic de què va disposar la Universitat de Barcelona. Sobre la lleixa de l’angle de la dreta reposa un fotomicroscopi Nikon Apophot de 1975, amb la mecànica en bon estat i un condensador de contrast de fase.
Vicerectorat de Cultura, Memòria i Patrimoni
Deixa un comentari
L'adreça electrònica no es publicarà. Deixa el nom en blanc per deixar un comentari anònim.